En tid tilbake
Du er alene.
Vil du fortelle meg hvorfor?
Han er ikke klar.
De kyske trenger Matt Murdock.
Jeg har prøvd, men klarte ikke å overbevise ham.
Pisspreik. Du har latt ham slippe unna.
Jeg har sendt deg for å gjøre mye vanskeligere ting enn dette.
Jeg gjorde alt du sa.
Jeg fikk ham til å gi etter for sine mørkeste impulser, men han er sta.
Jeg kan ikke få ham til å endre seg.
I stedet lot du ham endre deg.
- Det var ikke det som skjedde. - Klart det var.
Når har du noen gang kommet til meg med halen mellom beina og unnskyldt deg?
Jeg trodde du var sterkere enn som så, men -
- her er du, for du forelsket deg.
Vi skal I krig. Vi har ikke tid til det.
Til hva det nå er du tror at du føler.
Han kan ikke gjøre det samme som oss.
Volden er en del av ham, men bare til et visst punkt.
Han kommer aldri til å drepe på kommando.
Det gjør ham ikke god, Ellie. Det gjør ham svak.
Glem Murdock.
Hånden går fort frem. Det er noe på gang. Vi må være raskere.
Kanskje det finnes en annen måte å vinne krigen du snakker om -
- uten så mange dødsfall?
Enten du liker det eller ei, Ellie, blir det flere dødsfall.
Og du og jeg må flytte oss av veien.
Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
Vi må slutte å møtes sånn.
- Jeg husker ikke noe. - La meg friske opp hukommelsen din.
To uidentifiserte lik. Ett uten hode, det andre spiddet.
Hva skjedde?
- Hvor er de andre? - Det er ikke din sak.
Om du vil spille uvitende og be om å få snakke med advokaten din, -
- så slo de ut ham også.
- Hvor er Danny Rand? - Var han der?
- Jeg må gå. - Og jeg trenger svar.
Vi begynner med det lette. Hvem er likene?
Hvem drepte dem?
Var det deg?
Nei.
Det er jo ikke utelukket.
Du har gjort det før.
Det du gjør, kommer ikke til å gå.
Om du ikke drepte dem, hvem gjorde det?
Du kaster bort tiden.
- Folk vil bli skadet. - Folk er skadet allerede.
Hva har skjedd med de andre?
De er nedi gangen.
- Går det bra med dem? - Det ser sånn ut.
Du må innse at vi er på samme side.
Jeg holdt min del av avtalen. Jeg beskyttet vennene deres.
Det er på tide at dere involverer meg.
Det finnes en rar skyggeorganisasjon.
Jeg har sporet dem.
Ikke særlig bra.
Hvor mange var det?
Bare én. Den samme som gikk etter John Raymond.
Hva slags person slår ut deg og Luke Cage?
Du hadde ikke trodd meg om jeg sa det.
Prøv.
- Matt. Rolig. - Foggy? Hvor er vi?
Harlem politistasjon. Privatkontor.
Om vi skal si hele sannheten, ser du for jævlig ut.
- De tok skjorta di for å få blodprøver. - Akkurat.
Claire så på deg. Ingenting er brukket. Politiet har mange spørsmål.
- Jeg hadde ikke på meg drakten. - Jeg vet det. Det finnes visst en gud.
Herregud. Jeg må gå. Han er I fare.
- Hvem? - Danny Rand. De tok ham.
- Milliardæren? - Stick.
Hun drepte Stick.
Ja. De tok Danny.
Og nå må jeg redde ham fra Hånden.
Du er ikke I stand til å redde noen.
De har ikke siktet deg, men du var der med to lik.
Jeg må. Han er Iron Fist.
Jeg vet ikke hva det betyr.
Personen som gjorde dette, som tok Danny...
Det var Elektra.
- Eksen din? - Jeg vet hvordan det høres ut.
- Hun er død. - Nei. Ikke nå lenger.
Hånden gjorde noe med henne. Hun er ikke seg selv.
Du må trekke pusten.
- Du høres sprø ut. - Jeg bryr meg ikke.
Samme hva de gjør med Danny Rand, er det ikke bra for noen.
- Mr. Murdock. - Er det deg, etterforsker?
Du er våken.
Én av klientene dine er livredd, og den andre er bevisstløs.
Du må svare på noen spørsmål.
Dessverre er det som skjedde, beskyttet av taushetsplikten.
Søtt, men kutt ut pisspreiket.
Vi vet begge to at du ikke bare er advokat her. Du er noe mer.
Du er av interesse.
Vitne til en forbrytelse.
Vitne?
Skal jeg beskrive hvordan det hørtes ut?
Kanskje du ikke hørte at jeg sa "kutt ut pisspreiket".
De tok Danny Rand. En person med så høy profil?
Kommer det tilbake til deg, gjør det livet surt for deg.
Hør her... Jeg vil hjelpe deg.
Jeg kan ikke si så mye, bortsett fra at han har vann over hodet.
Vi må hjelpe ham.
Mr. Murdock, med all mulig respekt: Du må begynne å tenke på deg selv.
Pulsen har gått litt opp.
Er det bra?
Så lenge den ikke er ujevn, så.
Hva var det?
Et slags stoff.
De fant røkelse på åstedet.
Huden hans er skuddsikker. Resten av ham er det ikke.
Ville Danny ha overlevd?
Jeg vet ikke, Colleen.
Vi må finne ut hva som skjedde. Hvor lenge er det til han våkner?
Kan ta en time. Kan ta en uke.
Jeg vet det.
Herregud. Hvordan havnet vi her?
Med dem?
Jeg gjorde alt for å unngå folk med evner.
Sluttet I jobben.
Flyttet opp I byen.
- Hvordan gikk det? - Hva synes du?
Kler jeg å være medhjelper?
Kampen deres er god. Du er også med.
Ikke sånn som dem.
Selv Jessica.
Det finnes folk som løper fra ilden, og folk som løper inn I den.
Dumme folk.
Du sa at jeg var grunnlaget, ikke sant?
Se deg I speilet.
Selv før du møtte Luke, var du ikke typen til å stå og se på.
Var du vel?
Claire?
Hei.
- Hvor er jeg? - På stasjonen. Hvordan føler du deg?
Hva skjedde med Danny?
Lever han?
Det er ikke slik vi gjør forretninger.
Det er det nå.
Svart himmel eller ei, vi er tre, og du er én.
Er det en utfordring?
Vi kommer til å gjøre det som trengs for å bevare organisasjonen vår.
Dette er ikke vårt første kupp.
Det er deres første uten substansen.
Er det en sjanse dere er villige til å ta?
Hånden er en global organisasjon.
I årevis dyrket Alexandra forhold -
- med alt fra mafiabosser til forretningspartnere.
Forretningspartnere?
Hvordan skal vi forklare dødsfallet for dem?
Forklaringer er unødvendige.
Hva?
Disse forholdene gjør oss usynlige I gjøremålene våre.
Bakromsavtalene våre. Våre politiske tilknytninger.
Det gir oss makt.
Dette er ikke makt.
Å leve under jorden. I skjul.
Du vet ingenting om makt.
Du fantes ikke før Alexandra ga deg liv.
Gjorde jeg ikke?
Det handler ikke om det du gjorde, men hvordan du gjorde det.
Hånden har overlevd så lenge fordi vi fremfor alt har vært slu.
Dette kommer kanskje som et sjokk, -
- men jeg bryr meg ikke om Hånden.
Jeg bryr meg om substansen.
Fra nå av skal ingenting få stå I veien for meg.
Ikke engang døden.
- Går det bra med dere? - Jeg overlever.
Dere snek vel ikke med dere en lommelerke?
Hvordan skal vi løse dette?
Jeg skulle spørre deg om det.
Vil dere sitte?
Gjør som dere vil.
Vi klarte ikke å identifisere likene vi fant.
Og selv om dere to har fargerike bakgrunner, -
- har jeg minnet politiet på -
- at vi ikke har bevis som tyder på at dere er skyldige.
Jeg stoler på etterforsker Knight.
Hun sier at selv om dere ikke sier noe, -
- skal vi behandle dere som vitner, ikke mistenkte.
Vi trenger informasjon fra dere for å fylle hullene.
Arbeidsgruppen vår har sporet et mystisk forbrytersyndikat.
De beveger seg fort og skjuler sporene med blodet til uskyldige mennesker.
Folk er I fare.
Klientene mine er utslitte og følelsesmessig presset.
De må hjem.
Jeg vet ikke om du skjønner alvoret I situasjonen.
Alle som har kommet I kontakt med dem, har dødd.
Enten hjelper dere oss, eller så begynner jeg å tømme et par fengselsceller.
De kaller seg Hånden.
De er ekte. De er mordere.
Og de tok Danny Rand.
- Hva vil de? - Jeg vet ikke.
De har vært ute etter ham en stund. Hvem vet hva de skal gjøre nå?
Forbrytere blir uforsiktige når de føler at de vinner. Dette er bra.
Nei, ikke disse forbryterne.
De blir ikke uforsiktige. De blir bare farligere.
Det må bli oss. Vi kan ta oss av det.
Vi? Det finnes ikke noe "vi".
Borgervernere har ikke jurisdiksjon. Politiet har det.
Dere trenger ikke beskytte oss.
Si hvor vi finner dem. Vi tar oss av det.
Jeg kan ikke.
Ring statsadvokat Tower. Jeg er lei av å gjøre det på den vanskelige måten.
De kan ikke si hva vi skal gjøre. Vi er loven.
Eller har New York blitt sprø?
Før du tar noen telefoner, vil jeg snakke med klientene mine.
Det kan du gjøre når jeg har siktet dem for hindring av politiarbeid.
Bare et øyeblikk. Alene.
Jeg vil forklare hvordan det er best å samarbeide I saken.
Jeg håper de liker det du sier.
Ellers kommer du på rom med to folk med superkrefter.
De har rettigheter enda.
- Vet du hva... - Stasjonssjef.
Jeg synes de skal få lov.
Stol på meg.
Greit. Men ikke få meg til å angre.
Takk, stasjonssjef.
Etterforsker, kan jeg låne Mr. Murdock et øyeblikk?
Det tar bare et øyeblikk.
- Greit. - Takk.
- Hei. - Hva er det som skjer?
Kan jeg forklare senere?
Det ser ganske ille ut.
De kommer til å skjønne det snart.
Jeg vet det.
Herregud. Jeg forstår det ikke. Etter alt du har jobbet for?
Du fikk endelig orden på livet igjen.
Karen -
- dette er livet mitt.
Jeg må gå.
Danny har forberedt seg på denne kampen hele livet.
Han er Iron Fist.
Og han sier det til alle som vil høre på ham.
Jeg kjenner ham.
Innerst inne er han fortsatt bare en guttunge som leter etter familien sin.
Sammen med meg -
- og med dem -
- fant han den nesten.
Kan vi snakke sammen?
Om?
Jeg ba deg hjelpe én familie. Men dette begynner å komme ut av kontroll.
Jeg vet det. Det er ute av kontroll alt.
Du prøver å gjøre noe bra, men en helt og en martyr er to forskjellige ting.
Tror du jeg setter alle I fare på grunn av stoltheten min?
Jeg vet ikke. Kanskje du vil være politimann igjen.
Sannheten er at jeg har mistet planen din av syne.
- Det finnes ikke noen plan. - Det ser jeg.
- Luke, jeg er vennen din. - Jeg vet det, Misty.
Derfor prøver jeg å beskytte deg. La meg få lov.
Jeg stoler ikke på henne.
Hva om vi stopper henne -
- før hun ødelegger alt vi har gjort?
Iron Fist føres til døren.
Vi er nærmere enn noen gang.
Hun er ikke en av oss.
Det har ikke noe å si.
Hun kan gi oss en ny begynnelse.
Og etter det kan alt skje.
Hva gjør vi her nede?
Det kommer an på deg.
Herregud.
Vi har dårlig tid.
Om de sikter oss, vil vi ha en annen advokat.
Det er ikke derfor vi er her.
Vi er her fordi eksen din nesten drepte oss.
Tok hun Danny, eller drepte hun ham?
Jeg vet ikke.
Men om de ikke gikk fra liket, trenger de ham levende.
Jeg tror hun reddet ham.
Da dere kom, prøvde gamlingen å drepe ham.
Han må ha visst hva Hånden planla å gjøre.
- Og hva er det? - Vi vet ikke.
- Hvor tok de ham med? - Midland Circle er logisk.
Hva hadde arkitekten?
Han skulle sprenge bygningen. Få den til å rase sammen I hullet.
- Graver de fortsatt? - Nei,
- men det er en kuppelformet greie... - Vi fant tegningene I pianoet.
- Hva? - Ikke spør.
Om de tror Danny er en nøkkel, kanskje han låser opp noe inne.
- Herregud. Dette er det dummeste... - Hva skal vi gjøre med det?
Jeg slapp nettopp ut av fengsel. De vet ikke hvem du er, Matt.
- Herregud! Gi oss et øyeblikk! - Det er ikke politiet.
Kan jeg låne deg?
- Ikke akkurat nå. - Jo.
Bare gi meg et øyeblikk.
- Hør på meg. - Kan du være rask?
Du forstår ikke alvoret I situasjonen.
Det virkelige livet ditt og det andre livet ditt holder på å kollidere.
Jeg vet det.
Hørte du politimannen? Blir du etterforsket, mister du alt.
De åpner alle saker på nytt. Vi mister bevillingen begge to.
Jeg har ikke tid til dette. Byen er I fare.
Jeg er ikke dum nok til å tro at jeg kan hindre deg.
Jeg er her fordi jeg prøver å holde livene dine adskilt.
Så de ikke kategoriserer deg med Mr. Bulletproof og Super-Joan Jett.
- Forstår du det? - Ja.
Bra.
Folkene I denne bygningen må alltid se deg som advokat, og bare det.
Jeg vet det.
Hva er dette?
Jeg tok med nye klær til deg.
- Takk. - Ingen årsak.
Det er det man har familie til.
Jess og jeg har snakket sammen, og samme hva som må til, -
- samme hva vi sier til politiet, må vi til Midland Circle.
Greit. Så lenge vi er enige.
Her er mitt offisielle juridiske råd.
Du må få noe ut av dem.
Luke og Jessica tror de beskytter oss, og Gud vet hva advokaten vil.
Dette er den typen sak som knuser eller fremmer karrieren.
Og jeg snakker ikke om min.
Sporer du opp og stopper organisasjonen, -
- kommer sjefene til å ivre etter å ta deg I hånden.
Men om du ikke løser saken, kommer de til å huske det også.
Faen!
Kjenner du igjen språket?
Var det derfor du dro meg med ned hit?
For å være oversetter?
Hva står det?
Jeg har sett det før, men det var mye jeg ikke lærte.
Mye de ikke sa til meg.
Og selv om jeg kunne lese det -
- aner jeg ikke hva dette er.
Heldigvis vet jeg det.
For mange år siden brukte en som deg evnene sine til å forsegle det.
- Hvordan vet du det? - Alexandra snakket. Jeg lyttet.
Ved å gjøre det, garanterte de at bare én ting kunne åpne den.
En annen Iron Fist.
Bak døren ligger Håndens sanne makt.
Forventer du at jeg skal åpne den?
Jeg sverget for mestrene mine å beskytte K'un-Lun og tilintetgjøre Hånden.
Jeg hadde også mestre.
Men jeg er fri nå. Det kan du også bli.
Begynn med en radius på ti kvartaler. De kan ikke være langt unna. Og...
- Jeg trodde Luke var smartere enn dette. - Om du vil redde deg selv, -
- revurder hvor godt du kjenner borgervernerne.
Finn dem.
Faen.
De har etterlyst oss.
De tror at dere har kidnappet meg.
Flott.
Vi er 20 kvartaler unna.
- Vi må holde oss unna gata. - Skal vi ta en drosje?
- De tok lommeboka mi. - Min også.
Faen.
Vi må gjøre noe fort.
T-BANEKORT
Lang uke.
Foggy! Hei!
- De er borte! - Jeg vet det.
Tror de at de tok Matt?
- Det kan ikke være sant. - Hva tror du?
Kom igjen.
Matt har aldri gjort noe han ikke ville.
- Nei. - Jeg skjønner det ikke.
Han gikk videre. Hvorfor tok han sjansen?
Han må. Dette er stort.
Og fordi jeg ba ham om det.
- Du gjorde hva? - Ikke vær redd. Han gikk ikke som Matt.
Ga du ham drakten?
Jeg åpnet ikke døra for ham. Jeg ga ham en sjanse til å lukke den.
Samme hva dette er, når det er over, -
- tror jeg vi får Matt tilbake.
Stasjonen er på vakt nå, -
- og snart leter alle politifolk I byen etter dem.
Så om du vet hvor han skal, si det.
Jeg vet ikke.
Men jeg tror at samme hvor Luke er, så er det der han må være.
Kan du vente et par år før du ser ham igjen?
Vi vet begge to at det blir nesten umulig for ham å slippe unna med det.
Vet du hva som holder ham gående?
Å gjøre det riktige, uansett konsekvenser.
Så vidt jeg ser, finner han endelig plassen sin.
Jeg vil ikke at han skal miste alt han har jobbet så hardt for.
Jeg prøver å hjelpe.
Harlem har ikke råd til å miste ham.
Den første dagen ute av fengselet tok du ham med på en spasertur -
- og sa at han kunne forandre byen.
At han kunne redde noen.
Det er akkurat det han prøver på.
Det er kanskje ikke beleilig for deg eller politiet.
Det er ikke beleilig for meg.
Men det er flaks at han ikke lar noe komme I veien for ham.
Vent. Hvor er dama med sverdet?
Faen.
Har vi tid til å ta en drink? Eller tre?
- Har du ombestemt deg? - Nei.
Kanskje. Du?
Nei.
Kanskje.
- Hvordan kommer vi inn? - Bakveien. Parkeringsgarasjen.
Som da jeg så etter Danny for noen dager siden.
Noen dager? Det føles som tre uker.
Du sier ikke det.
Der er den igjen.
Greit.
- Hva er det? - Vi er ikke alene.
Den var ny.
- Hvor mange? - Tre. Bevæpnede.
- Bare tre? - Ikke hvem som helst.
TIL LOBBYEN MIDLAND CIRCLE
- Er det eneste vei inn? - Dessverre.
Vi skal hente Danny Rand.
Iron Fist tilhører oss.
Vi drar ikke uten ham.
Da drar dere vel ikke, da.
Vi trenger ikke slåss.
Kamp er alt Hånden kjenner til.
Jeg er ikke Hånden.
Vi har blitt utnyttet. Begge to.
Vi ble oppfostret for å kjempe andres krig.
Men du og jeg er like.
Vi vil bare avgjøre vår egen fremtid.
Du høres ut som mesteren din, Alexandra.
Dere vet ikke hva jeg vil ha.
Alexandra er død.
Jeg drepte henne.
Det var det jeg ville.
Og du? Du ville ha mer enn K'un-Lun.
Det var derfor du dro derfra, ikke sant?
De fortalte meg alt om deg. Om kampen din.
Men hva var det godt for?
Du er alene likevel.
Spesielt siden du vet at de eldste valgte å ikke informere deg.
Akkurat som med meg.
Den eneste forskjellen på oss er at jeg tok skjebnen min.
Du stakk av fra din.
Kanskje du har rett.
Kanskje jeg stakk.
Kanskje det fantes ting jeg ikke var klar til å konfrontere.
Men du -
- du er ikke en av dem.
Jeg er sterkere enn jeg ser ut.
Hva i...
Ikke I dag.
Tenn på! Nå!
Går det bra med alle?
"Bra" er lenge siden.
Hei.
Du skal være på stasjonen.
Ingen årsak.
Du kommer ikke til å få det du vil ha.
I motsetning til deg lærte mesteren min meg lojalitet.
Så det er derfor du er lenket til mesteren din.
Du kommer til å mislykkes her, akkurat som I K'un-Lun.
Du skulle hørt skrikene deres da jeg drepte dem.
Er de borte, Matt?
Ja. Inntil videre.
Hva har du I bagen?
Jeg må redde Danny og se til at ingen flere blir skadet.
- Det er ikke svar på spørsmålet. - Kom igjen.
Hva har hun I bagen?
Hun har rett.
Vent.
- Claire? - Hva har skjedd?
Kan ikke forklare.
- Jo. - Vær så snill.
Dere har ett minutt før hele New York-politiet er her.
Så svar fort.
Hvor lenge skal jeg oppholde dem?
- Det kan ikke være bra. - Niks.
Hei. Ja, det er Karen. Ja, lyset vårt også.
- Fortsett. - Politiet kommer.
Du aner ikke.
Stå stille!
Faen.
- Ikke skyt. - Mottatt.
Knight, hvor har du vært?
Jeg hadde på følelsen at de var her, så jeg dro ned.
- Er de det? - Ja.
Men de var borte da jeg kom hit.
Stasjonssjef! Noen beveger seg I trappen.
Faen.
- Hvor er Danny? - Hvor er han?
Det er en konstruksjon under jorden. Han må være der.
- Hvordan kommer vi dit? - Prøver å finne det ut.
Jeg liker meg ikke her.
Det er for sent.
Det er en heis her borte. Den går langt ned.
- Er han der nede? - La oss se.
Bare én ting til.
Hva er det?
PRODUSERER GIFTIG GASS
Det kan ikke være sant.
Vi får Danny ut, men om vi ikke tilintetgjør Hånden, -
- kommer de etter oss.
- Herregud. - Det kan ikke være sant.
- Arkitekten var din fyr, ikke sant? - Ikke skyld på meg.
- Han planla å ødelegge dette. - Jeg vil redde Danny, men ikke sånn.
De tar oss for hindring av politiarbeid og terrorisme.
Det handler ikke bare om Danny, men om New York.
Du kjenner dem, Claire. De er nådeløse.
Vi har ingen garanti for at dette ødelegger organisasjonen.
Lederne dør.
Vi er her for å redde liv, ikke ta dem.
- De lever ikke. - Bygningen er tom.
Det er ingen andre her.
Er det greit for deg?
Nei, men hun har rett. Og arkitekten visste det.
Vi får bare slutt på dette og redder byen -
- ved å sprenge bygningen. Så hvis ingen har innvendinger -
- er det akkurat det vi skal gjøre.
Tekst: Heidi Rabbevåg